Článek
Trnečka si psa pořídil ještě jako štěně koncem roku 2011, o chození po horách prý ale tenkrát nepřemýšlel. Jejich kouzlo objevil až o čtyři roky později a neodmyslitelným parťákem na cesty se mu stal právě jeho čtyřnohý přítel Rasty.
„Žiju s ním sám, takže všechno podnikáme spolu. Nikdy by mě nenapadlo odjet do hor a dát ho někomu na hlídání,“ tvrdí Trnečka.
Po horách společně chodí necelé tři roky, začínali zdoláváním tuzemských kopců Radhoště, Lysé hory či Pradědu. Když se společně vypravili na Slovensko do Tater, stala se z lezení po horách vášeň.
„Několikrát jsme vylezli Baranec, Plačlivé, v zimě Kriváň, náročný Kolový štít a mnoho dalších vrcholů. První hora nad 3000 metrů byla Kreuzspitze v Rakousku, nad 4000 metrů pak Bishorn ve Švýcarsku. A protože to Rasty zvládl na jedničku, už jsme plánovali Mont Blanc,“ vysvětluje Trnečka.
![](http://d15-a.sdn.cz/d_15/c_img_F_I/BlFtLy.jpeg?fl=cro,0,0,1280,960%7Cres,1200,,1%7Cjpg,80,,1)
Trnečka s Rastym za sebou mají už mnoho výstupů v Tatrách, například na Kolový štít.
Dodává, že Rasty, který je z plemene Saarloosův vlčák, je neuvěřitelně vytrvalý, inteligentní a samostatný, a nade vše ostatní skvělý parťák do hor. Většinou prý šlape nebo šplhá i pár metrů před ním a sám si vybírá, kudy jít.
Hory si oba užívají
Přípravu na Mont Blanc prý ale Trnečka podcenil a po cestě se projevil nedostatek zkušeností. Přesto se na vrchol nejvyšší evropské hory dostali všichni účastníci cesty v pořádku.
„Lezli jsme bez jakékoliv aklimatizace. Jeden den v poledne z Chamonix do základního tábora na Tete Rousse ve výšce 3167 metrů nad mořem, v osm večer zalehnout, o půlnoci budíček a v jednu odpoledne druhý den jsme stáli na vrcholu. Nám dvounožcům bylo špatně, užili jsme si výškovou nemoc a nic příjemného to nebylo,“ vzpomíná Trnečka.
Pes Rasty si vedl v tomto ohledu mnohem lépe, i když měl problémy při nočním výstupu na Gouter, kam se leze tři hodiny ve složitém terénu a s převýšením skoro 700 metrů.
„Na celých horách ale nejhůře zvládá jízdu autem, takže 1300 kilometrů do Chamonix pro něj bylo utrpením. Hory si pak užívá stejně jako já, i když výstup na Mont Blanc byl těžký a náš zatím fyzicky nejnáročnější,“ doplňuje Čech.
![](http://d15-a.sdn.cz/d_15/c_img_F_I/4gYtLz.jpeg?fl=cro,0,0,960,540%7Cres,1200,,1%7Cjpg,80,,1)
Na vrcholu Slavkovského štítu
![](http://d15-a.sdn.cz/d_15/c_img_F_I/KImtL0.jpeg?fl=cro,0,0,960,540%7Cres,1200,,1%7Cjpg,80,,1)
Chození po horách si prý oba užívají.
Rasty má být navíc první český pes, který nejvyšší evropskou horu zdolal. „Jestli tam byl nějaký pes před ním, to už asi nikdo neví. Ale z Pelhřimova mi potvrdili, že je to určitě první český pes,“ pyšní se Trnečka, který si už nedokáže představit, že bez svého čtyřnohého parťáka někam vyráží.
„Nikdy jsem bez něj v horách nebyl, i když by to bylo asi méně starostí, obav, ale i radosti. Zkrátka jako s dítětem,“ uzavírá.